Гледано напоследък, Part 2
Moderator: Moridin
Yuusha ni Narenakatta Ore wa Shibushibu Shuushoku wo Ketsui Shimashita. ep. 12 - ако не друго ми беше забавно...за ечи. Имаше една-две интересни фентъзи идеи. Магически електрически вериги, модерните вещици ползват прахосмукачки и п.р. Ама не са развити и се губят.
Tokyo Ravens ep. 12 - не знам защо я следя тази простотия. Свикнах с героите, що ли.
Strike the Blood ep. 12 - общо взето скука.
Samurai Flamenco ep. 11 - новите рейнджъри (екип Б) са донякъде забавни...донякъде.
Outbreak Company ep. 12 - гледах го по инерция. Всъщност можех да си го спестя.
Non Non Biyori ep. 12 - свърши малко в нищото, ама така и трябва за SOL
Miss Monochrome ep. 13 - още едно по инерция.
Log Horizon ep. 12 - серията биваше. Блонди бишоненът с ниското ниво ме кефи. Тъп е.![Very Happy :grin:](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Kyousou Giga (TV) ep. 10 - блях
Kyoukai no Kanata ep. 12 - освен няколкото красиво нарисувани битки сюжетът си беше доста тъп. Дори засукването и разказването му в объркващ порядък не помага.
Gingitsune ep. 12 - картинки. Нищо друго.
Aoki Hagane no Arpeggio: Ars Nova ep. 12 - това след внушителните начални битки и интересни трансформации на кораби, заора в безбрежна тъпотия. И най-лошите ми разчети, се оказаха оптимистични.
Tokyo Ravens ep. 12 - не знам защо я следя тази простотия. Свикнах с героите, що ли.
Strike the Blood ep. 12 - общо взето скука.
Samurai Flamenco ep. 11 - новите рейнджъри (екип Б) са донякъде забавни...донякъде.
Outbreak Company ep. 12 - гледах го по инерция. Всъщност можех да си го спестя.
Non Non Biyori ep. 12 - свърши малко в нищото, ама така и трябва за SOL
Miss Monochrome ep. 13 - още едно по инерция.
Log Horizon ep. 12 - серията биваше. Блонди бишоненът с ниското ниво ме кефи. Тъп е.
![Very Happy :grin:](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Kyousou Giga (TV) ep. 10 - блях
Kyoukai no Kanata ep. 12 - освен няколкото красиво нарисувани битки сюжетът си беше доста тъп. Дори засукването и разказването му в объркващ порядък не помага.
Gingitsune ep. 12 - картинки. Нищо друго.
Aoki Hagane no Arpeggio: Ars Nova ep. 12 - това след внушителните начални битки и интересни трансформации на кораби, заора в безбрежна тъпотия. И най-лошите ми разчети, се оказаха оптимистични.
The coffee had been steadily growing more and more execrable for the space of three weeks, till at last it had ceased to be coffee altogether and had assumed the nature of mere discolored water — so this person said. He said it was so weak that it was transparent an inch in depth around the edge of the cup. As he approached the table one morning he saw the transparent edge — by means of his extraordinary vision long before he got to his seat. He went back and complained in a high-handed way to Capt. Duncan. He said the coffee was disgraceful. The Captain showed his. It seemed tolerably good. The incipient mutineer was more outraged than ever, then, at what he denounced as the partiality shown the captain’s table over the other tables in the ship. He flourished back and got his cup and set it down triumphantly, and said:
“Just try that mixture once, Captain Duncan.”
He smelt it — tasted it — smiled benignantly — then said:
“It is inferior — for coffee — but it is pretty fair tea.”
“Just try that mixture once, Captain Duncan.”
He smelt it — tasted it — smiled benignantly — then said:
“It is inferior — for coffee — but it is pretty fair tea.”
Изгледах Usavich V. Разочарован съм.
Този ми се стори най-слабия сезон (III-ти е най-як).
Беше приятно да видя отново кретенските зайци и всички болни животни около тях, но шегите бяха изтъркани (и от най-простите), а действието се развиваше в доста семпла среда.
Май са им орязали бюджета, който и без това не беше голям.
Довърших Fullmetal Alchemist: Brotherhood.
Не беше зле за шонен.
Маса герои, маса сюжетни нишки.
2-3 наистина добре анимирани битки (най-си харесах дългото сражение с Брадли пред една от вратите на централното управление).
Заглавието оставя едно такова усещане, че си гледал нещо много дълго (а е само 64 серии) и много епично.
Има и недостатъци естествено. Сюжетното развитие от средата нататък, мотивациите на протагонистите, част от самите герои...
Не ми се изпада в детайли, но определено съм гледал по-добри шонени.
Невероятната му популярност си я обяснявам с хайпа и стадната реакция на аниме феновете
.
Да, готино е, ама чак да държи първо място във всички класации не заслужава.
FMA vs FMAB - първото е прекалено емоционално и кресливо, а на второто сякаш му липсва една идея повече драма.
Т.е. и двете са небалансирани.
Печели второто с много по-стегнатото си темпо и с това, че първото е направо негледаемо заради маниерниченето си.
Fullmetal Alchemist: Milos no Seinaru Hoshi - сюжетът и част от героите (новите за историята) са доста безумни, но филмът печели от страхотните екшън сцени и убийствено интересно замислените локации, в които се развиваше действието.
Аз си падам по такива неща - сложни железопътни съоръжения, въздушни линии, кранове, каниони, пещери, кули свързани с лабиринт и пр. красоти.
Хареса ми колкото и FMAB, въпреки че май не беше в неговия свят, а и керъктър дизайнът беше леко различен.
Fullmetal Alchemist: Brotherhood Specials - три от сериите си бяха стандартни, но епизодът за сенсейката е убийствен
!
Хуморът, който през цялата поредица не ми беше от най-любимите неща, тук сработи перфектно!
Този ми се стори най-слабия сезон (III-ти е най-як).
Беше приятно да видя отново кретенските зайци и всички болни животни около тях, но шегите бяха изтъркани (и от най-простите), а действието се развиваше в доста семпла среда.
Май са им орязали бюджета, който и без това не беше голям.
Довърших Fullmetal Alchemist: Brotherhood.
Не беше зле за шонен.
Маса герои, маса сюжетни нишки.
2-3 наистина добре анимирани битки (най-си харесах дългото сражение с Брадли пред една от вратите на централното управление).
Заглавието оставя едно такова усещане, че си гледал нещо много дълго (а е само 64 серии) и много епично.
Има и недостатъци естествено. Сюжетното развитие от средата нататък, мотивациите на протагонистите, част от самите герои...
Не ми се изпада в детайли, но определено съм гледал по-добри шонени.
Невероятната му популярност си я обяснявам с хайпа и стадната реакция на аниме феновете
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
Да, готино е, ама чак да държи първо място във всички класации не заслужава.
FMA vs FMAB - първото е прекалено емоционално и кресливо, а на второто сякаш му липсва една идея повече драма.
Т.е. и двете са небалансирани.
Печели второто с много по-стегнатото си темпо и с това, че първото е направо негледаемо заради маниерниченето си.
Fullmetal Alchemist: Milos no Seinaru Hoshi - сюжетът и част от героите (новите за историята) са доста безумни, но филмът печели от страхотните екшън сцени и убийствено интересно замислените локации, в които се развиваше действието.
Аз си падам по такива неща - сложни железопътни съоръжения, въздушни линии, кранове, каниони, пещери, кули свързани с лабиринт и пр. красоти.
Хареса ми колкото и FMAB, въпреки че май не беше в неговия свят, а и керъктър дизайнът беше леко различен.
Fullmetal Alchemist: Brotherhood Specials - три от сериите си бяха стандартни, но епизодът за сенсейката е убийствен
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
Хуморът, който през цялата поредица не ми беше от най-любимите неща, тук сработи перфектно!
The coffee had been steadily growing more and more execrable for the space of three weeks, till at last it had ceased to be coffee altogether and had assumed the nature of mere discolored water — so this person said. He said it was so weak that it was transparent an inch in depth around the edge of the cup. As he approached the table one morning he saw the transparent edge — by means of his extraordinary vision long before he got to his seat. He went back and complained in a high-handed way to Capt. Duncan. He said the coffee was disgraceful. The Captain showed his. It seemed tolerably good. The incipient mutineer was more outraged than ever, then, at what he denounced as the partiality shown the captain’s table over the other tables in the ship. He flourished back and got his cup and set it down triumphantly, and said:
“Just try that mixture once, Captain Duncan.”
He smelt it — tasted it — smiled benignantly — then said:
“It is inferior — for coffee — but it is pretty fair tea.”
“Just try that mixture once, Captain Duncan.”
He smelt it — tasted it — smiled benignantly — then said:
“It is inferior — for coffee — but it is pretty fair tea.”
Who is online
Users browsing this forum: No registered users and 19 guests