Има ли бъдеще партийната система
Moderator: Moridin
"Няма за кой да гласуваме" е много показателно за състоянието на българската (а и световната) политика. Защото демонстрира двата основни проблема в пет думи. Първо, пълната импотентност на политическия пейзаж. Второ, самовъзприемането на населението като кравата Сивушка под хомота. На която Сивушка, обаче, веднъж на четири години ѝ правят мини-терапия, като ѝ дават да размаха бича гласувайки. Сивушка се оглежда за поредния месия, казва си "наказах ги тия - направих, каквото можах" и продължава да тегли през поредния мандат.
Първият проблем е изцяло следствие на втория. С други думи, представителност на управлението няма, защото има безумно самоналожено разделение на Ние-електорат и Те-политическа-класа. Това разделение води до абсурда иначе интелигентни хора да заявяват гордо "аз от политика не се интересувам" и до заклемяйването на политиката като мръсно занимание. Последното е лесно - все пак става дума за Тях, не за Нас. Достатъчно е, че сме се отграничили, за да им се присмеем (ако и горчиво) и да се чувстваме по-добре. И друг абсурд е следствие на тоя проблем: "ако не гласуваш, гласуваш за Доган", или "гласувах за най-малкото зло", или "като не гласуваш, нямаш право да се оплакваш". Последното щеше да е частично валидно само ако съществуваше бюлетина "гласувам срещу системата".
Начинът да се поправи дупката е да се промотира политическа активност. Платон е писал още едно време, че държавата трябва да се управлява от хората, които не искат да я управляват. Това си е почти вярно. Може да се спори (няма да го правя), че реализацията на личността изисква участие в обществения живот. Което не се свежда до гласуване, а до предлагане и обсъждане на идеи и кандидати за управленски постове. В момента такова участие е между невъзможно и трудно. Практически невъзможно - ако си безпартиен. Ако си партиен - почти сигурно е, че ще бъдеш канализиран в машината. Историята показва обаче, че хората имат какво да кажат и искат да го кажат. Ако им се предостави възможност. С други думи, възможността за реална политическа активност стимулира реална политическа активност.
Същият проблем съществува навсякъде по света, нищо че ние все от света се "учим". Всъщност, кризата на представителността на властта е зарегистрирана още средата на миналия век по по-напредналите либерални демокрации. Просто на места с по-висок стандарт на живот и голям процент средна класа логично самодоволството от инерционното консуматорско живуркане не поставя особени въпроси пред електоралната единица, различни от "ква кола да си купя", "кво ще изчукам" и "къде ще обядваме".
Статуквото, разбира се, няма нищо против да продължи да е статукво и няма причина да се опитва да се променя. Така че, да се чака на съществуващи бюрократични структури да направят каквото и да е, е илюзорно. Бюрокрацията съществува, за да се самовъзпроизвежда. Партокрацията Е бюрокрация. Всяка партийна структура се схожда до бюрократична при достатъчно дълъг живот.
Първият проблем е изцяло следствие на втория. С други думи, представителност на управлението няма, защото има безумно самоналожено разделение на Ние-електорат и Те-политическа-класа. Това разделение води до абсурда иначе интелигентни хора да заявяват гордо "аз от политика не се интересувам" и до заклемяйването на политиката като мръсно занимание. Последното е лесно - все пак става дума за Тях, не за Нас. Достатъчно е, че сме се отграничили, за да им се присмеем (ако и горчиво) и да се чувстваме по-добре. И друг абсурд е следствие на тоя проблем: "ако не гласуваш, гласуваш за Доган", или "гласувах за най-малкото зло", или "като не гласуваш, нямаш право да се оплакваш". Последното щеше да е частично валидно само ако съществуваше бюлетина "гласувам срещу системата".
Начинът да се поправи дупката е да се промотира политическа активност. Платон е писал още едно време, че държавата трябва да се управлява от хората, които не искат да я управляват. Това си е почти вярно. Може да се спори (няма да го правя), че реализацията на личността изисква участие в обществения живот. Което не се свежда до гласуване, а до предлагане и обсъждане на идеи и кандидати за управленски постове. В момента такова участие е между невъзможно и трудно. Практически невъзможно - ако си безпартиен. Ако си партиен - почти сигурно е, че ще бъдеш канализиран в машината. Историята показва обаче, че хората имат какво да кажат и искат да го кажат. Ако им се предостави възможност. С други думи, възможността за реална политическа активност стимулира реална политическа активност.
Същият проблем съществува навсякъде по света, нищо че ние все от света се "учим". Всъщност, кризата на представителността на властта е зарегистрирана още средата на миналия век по по-напредналите либерални демокрации. Просто на места с по-висок стандарт на живот и голям процент средна класа логично самодоволството от инерционното консуматорско живуркане не поставя особени въпроси пред електоралната единица, различни от "ква кола да си купя", "кво ще изчукам" и "къде ще обядваме".
Статуквото, разбира се, няма нищо против да продължи да е статукво и няма причина да се опитва да се променя. Така че, да се чака на съществуващи бюрократични структури да направят каквото и да е, е илюзорно. Бюрокрацията съществува, за да се самовъзпроизвежда. Партокрацията Е бюрокрация. Всяка партийна структура се схожда до бюрократична при достатъчно дълъг живот.
Скърдж, много вярно. Айде направете една партия с Моридин сега, за да можем ние Сивушките да гласуваме за вас.
Бе по света партиите все имат неква идея кого представляват и за кво се борят. Тея нашите... бе и те имат, ма не е в наш интерес никога.
Догодина живот и здраве взимам канадско гражданство и ще си гласувам за либералите тук, което е малко кат глас в пустиня, като се има предвид консервите колко са силни навсякъде, ма поне има некви хора, които споделят възгледите ми и се опитват да направят това, което искам да бъде направено, без да ми се налага да си го правя сама...
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
Бе по света партиите все имат неква идея кого представляват и за кво се борят. Тея нашите... бе и те имат, ма не е в наш интерес никога.
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
Догодина живот и здраве взимам канадско гражданство и ще си гласувам за либералите тук, което е малко кат глас в пустиня, като се има предвид консервите колко са силни навсякъде, ма поне има некви хора, които споделят възгледите ми и се опитват да направят това, което искам да бъде направено, без да ми се налага да си го правя сама...
- Mr. Nobody
- Misting
- Posts: 275
- Joined: Sat Jan 28, 2012 12:08 am
Не виждам никакъв проблем във въпросната учредителна декларация. Колкото до неговите качества на политик - според мен е родолюбив, което е най-важният критерий. Защото къде по-кадърни управляващи имахме, които не свършиха никаква работа за народа.
Може да прозвучи малко крайно, но проблемът е, че (почти) никой от нас не е готов да се жертва в името на някаква радикална социална промяна в България. Всеки един от нас (поемам също част от вината ;р) се надява някой друг да свърши мръсната работа, да се бори и евентуално умре в името на общото благо. А жертвоготовността е разковничето, без което никоя революция по света нямаше да бъде възможна. Та се надявам в бъдеще да развием това чувство у нас, макар че май то трябва да се култивира от предучилищна възраст![Rolling Eyes :roll:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)
Може да прозвучи малко крайно, но проблемът е, че (почти) никой от нас не е готов да се жертва в името на някаква радикална социална промяна в България. Всеки един от нас (поемам също част от вината ;р) се надява някой друг да свърши мръсната работа, да се бори и евентуално умре в името на общото благо. А жертвоготовността е разковничето, без което никоя революция по света нямаше да бъде възможна. Та се надявам в бъдеще да развием това чувство у нас, макар че май то трябва да се култивира от предучилищна възраст
![Rolling Eyes :roll:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)
'Poetry first, sausage - later!'
- RRSunknown
- Elder God
- Posts: 9513
- Joined: Thu Nov 01, 2007 9:54 am
А, аз декларацията я пускам чисто информативно, не я коментирам с горното.
Да бе венсеремос отсекъде, какво значи да се жертва човек за кауза, каузи по 5 за левче благородни, и полза колкото от лайкове във фейсбука като насреща ти има голям механизъм от много хора.
Тва на гол гъз чифте пищови не е скорошен лаф ;р
Да бе венсеремос отсекъде, какво значи да се жертва човек за кауза, каузи по 5 за левче благородни, и полза колкото от лайкове във фейсбука като насреща ти има голям механизъм от много хора.
![Razz :P](./images/smilies/icon_razz.gif)
![NINJA :ninja:](./images/smilies/ph34r.gif)
Амелия, аз казвам, че половината дявол е в партиите, ти партия ме караш да правя.
Но да. За съжаление, наистина законите ни са толкова умни, че единственият начин да наложиш промяна срещу партиите е да направиш партия. Конституцията дискриминира безпартийния като политически субект, определяйки партиите за единствен изразител на политическата воля на гражданите. Но след евентуално изравняване на безпартийните с партиите като политически субекти и премахването на всички партийни привилегии, това от което има нужда е изцяло административна организация без управленски цели.
Революция е ненужна, както и кой знае какви жертви. Единствената жертва е лишаване от някакво свободно време и надмогване на мързела.
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Но да. За съжаление, наистина законите ни са толкова умни, че единственият начин да наложиш промяна срещу партиите е да направиш партия. Конституцията дискриминира безпартийния като политически субект, определяйки партиите за единствен изразител на политическата воля на гражданите. Но след евентуално изравняване на безпартийните с партиите като политически субекти и премахването на всички партийни привилегии, това от което има нужда е изцяло административна организация без управленски цели.
Революция е ненужна, както и кой знае какви жертви. Единствената жертва е лишаване от някакво свободно време и надмогване на мързела.
- Mr. Nobody
- Misting
- Posts: 275
- Joined: Sat Jan 28, 2012 12:08 am
Е, 7 милиона души бих казал, че са колкото квартал на Ню Йорк, не би трябвало да е толкова трудно едно обединяване. И аз не визирам толкова кървавите арабски революции (идващи и отвън на всичкото отгоре), колкото тихите в Южна Америка. Дори простите гърци трябва да са ни за пример, защото не се дават на разни МВФ-та, СТО-та и СБ-та, ами се борят ![NINJA :ninja:](./images/smilies/ph34r.gif)
![NINJA :ninja:](./images/smilies/ph34r.gif)
'Poetry first, sausage - later!'
- RRSunknown
- Elder God
- Posts: 9513
- Joined: Thu Nov 01, 2007 9:54 am
RRSunknown wrote:Какво значи безпартийни? Аз като искам някой да ме представлява държа да имам ясна представа какви виждания изповядва а не да гадая дали ще работи за нещо което смятам за правилно само защото е пич.
Съвпадението на вижданията на група хора по един въпрос не води до съвпадения на вижданията им по друг въпрос. Това че двама души са в една партия не значи нищо за възгледите им, особено когато политическият живот се движи изцяло от конюктурни съображения, както е в БГ от 20 години.
Има предостатъчно фактори, които да ти представят вижданията на някой, не на последно място предишната му дейност и резултатите от нея, когато има такава. Но най-сигурният начин да си сигурен в представителя си е ти да си го предложил и не защото е пич, а защото мислиш, че ще свърши работа. След като ти, Генчо и Онуври предложите по един за вашия район, дето всеки от вас си мисли, че ще свърши работа, ще има какво да пообсъдите и да се убеждавате взаимно. Ако изобщо ти пука за предложението ти, разбира се.
Всяка система се намества с проби и грешки и итерации. Междувременно и ти, Генчо и Онуври ще вдигнете левъл и ще можете да преценявате по-добре.
QFTRRSunknown wrote:Какво значи безпартийни? Аз като искам някой да ме представлява държа да имам ясна представа какви виждания изповядва а не да гадая дали ще работи за нещо което смятам за правилно само защото е пич.
Партия грубо казано и на човешки език означава група от хора, които изповядват определени идеи за управлението. Може да нямат съвпадения относно коя е любимата им храна и дали обичат лилаво, но е достатъчно да имат съвпадения относно определена управленска доктрина. Както и да имат ясни и приложими идеи относно осъществяването. Са, мерси дето седем милиона индивида имат 14 млн. идеи, ама не искат някой да ги представлявал, щото било Зло. Няма как да стане. Като доказателство за думите си ще посоча, че в цивилизования свят безпартийна държава няма. Все си мисля, че за това си има обективни причини, немалко при това.
- Moridin
- Global Moderator
- Posts: 19287
- Joined: Fri Dec 19, 2003 10:21 pm
- Location: On the other side
- Contact:
Партийното гласуване има смисъл, ако депутатите бяха там, за да движат държавата напред, а не за парите и злоупотребите с власт.
Значи идеята общо казано е следната:
1. има проблем с overhead с това всеки гласоподавател да се запознава лично с бекграунда, вярванията и възможностите на всеки кандидат за депутат. проблемът е отчасти адресиран с идеята депутатите да се избират по административно деление, с надеждата, че хората от дадено място трябва да излъчат само един-двама-десетима депутати, което звучи по-поносимо, но въпреки това трудно за многомилионен град.
2. група кандидат-депутати се обединяват в партия, чийто смисъл е декларация, че тези кандидат-депутати са се съгласили да се борят за едикакви си ценности. това не означава, че са съгласни за всичко друго, дето вика марфа, но цялостната концепция е да се намери достатъчно широка основа на общо мнение, на базата на която гласоподователят да се идентифицира с тази основа - демек той да би защитавал същите идеи, ако той беше в парламента.
3. теоретично така събралите се в партия кандидат-депутати имат по-добра идея от гласоподавателите кои са най-способните сред тях и предлагат тях за депутатски места, за да защитят най-добре така описаните и декларирани идеи за управление.
3. депутатите не гласуват в НИКОЙ, НИКОГА, в НИТО ЕДИН случай ан-блок - всеки гласува според собствените си разбирания, като се съобразява с това, което е декларирал - все пак затова хората са гласували доверие той да е там. Такова нещо като депутат, който влязъл в парламента, пък се отцепил от партия, не следва да има при репрезентативното гласуване - той трябва директно да напуска парламента, тъй като официално се отказва от обещанията си към своите гласоподаватели, и трябва да се избира нов на него.
Това е основната идея, облечена в конституцията. По замисъл депутатите са едни хора на служба на народа - те не са там, за да имат власт, а са там, за да взимат решения как да подобрим живота на обществото и да се справим с тежки ситуации. Реално какво се получава в наши (и в световен мащаб) условия - никакво гласуване по, или наличие на, съвест; рядко някакъв опит да се придвижи обществото напред; почти пълна анонимност на депутатите; огромни партийни структури.
Това е несериозно и извращение на идеята.
Което единствено и за пореден път доказва тезата ми, че програмисти трябва да пишат законите - такава огромна и явна дупка веднага би се адресирала и фикснала в един софтуерен продукт :РРР
п.п. в Древна Гърция както някой каза, са гласували тези, които не са искали - в един момент (АлДим да ме поправи ако греша) са избирали народни представители с жребий. В България за мен лично, 80% от населението ще гледа на това не като на неприятен обществен дълг с висока отговорност, а като на шестица от тотото. Много неприятен манталитет имаме.
Значи идеята общо казано е следната:
1. има проблем с overhead с това всеки гласоподавател да се запознава лично с бекграунда, вярванията и възможностите на всеки кандидат за депутат. проблемът е отчасти адресиран с идеята депутатите да се избират по административно деление, с надеждата, че хората от дадено място трябва да излъчат само един-двама-десетима депутати, което звучи по-поносимо, но въпреки това трудно за многомилионен град.
2. група кандидат-депутати се обединяват в партия, чийто смисъл е декларация, че тези кандидат-депутати са се съгласили да се борят за едикакви си ценности. това не означава, че са съгласни за всичко друго, дето вика марфа, но цялостната концепция е да се намери достатъчно широка основа на общо мнение, на базата на която гласоподователят да се идентифицира с тази основа - демек той да би защитавал същите идеи, ако той беше в парламента.
3. теоретично така събралите се в партия кандидат-депутати имат по-добра идея от гласоподавателите кои са най-способните сред тях и предлагат тях за депутатски места, за да защитят най-добре така описаните и декларирани идеи за управление.
3. депутатите не гласуват в НИКОЙ, НИКОГА, в НИТО ЕДИН случай ан-блок - всеки гласува според собствените си разбирания, като се съобразява с това, което е декларирал - все пак затова хората са гласували доверие той да е там. Такова нещо като депутат, който влязъл в парламента, пък се отцепил от партия, не следва да има при репрезентативното гласуване - той трябва директно да напуска парламента, тъй като официално се отказва от обещанията си към своите гласоподаватели, и трябва да се избира нов на него.
Това е основната идея, облечена в конституцията. По замисъл депутатите са едни хора на служба на народа - те не са там, за да имат власт, а са там, за да взимат решения как да подобрим живота на обществото и да се справим с тежки ситуации. Реално какво се получава в наши (и в световен мащаб) условия - никакво гласуване по, или наличие на, съвест; рядко някакъв опит да се придвижи обществото напред; почти пълна анонимност на депутатите; огромни партийни структури.
Това е несериозно и извращение на идеята.
Което единствено и за пореден път доказва тезата ми, че програмисти трябва да пишат законите - такава огромна и явна дупка веднага би се адресирала и фикснала в един софтуерен продукт :РРР
п.п. в Древна Гърция както някой каза, са гласували тези, които не са искали - в един момент (АлДим да ме поправи ако греша) са избирали народни представители с жребий. В България за мен лично, 80% от населението ще гледа на това не като на неприятен обществен дълг с висока отговорност, а като на шестица от тотото. Много неприятен манталитет имаме.
This is it. Ground zero.
Moridin wrote:п.п. в Древна Гърция както някой каза, са гласували тези, които не са искали - в един момент (АлДим да ме поправи ако греша) са избирали народни представители с жребий. В България за мен лично, 80% от населението ще гледа на това не като на неприятен обществен дълг с висока отговорност, а като на шестица от тотото. Много неприятен манталитет имаме.
![Image](http://www.legionatwar.com/forums/images/smilies/no_smiley.gif)
Не, всички важни решения в Атина са взимани от цялото население (т.е. с изключение на робите, жените и домашните любимци) и тогавашният еквивалент на правителство също е бил избиран от тях. Няма такъв филм като "народни представители". Бъркаш гласуванията с тези в съдебната система, където е имало жребий за избиране на заседателите. Имало е жребий и за някои административни позиции, но те са нямали нищо общо със самите решения на полиса.
Last edited by AlDim on Wed Oct 10, 2012 10:10 am, edited 1 time in total.
Who is online
Users browsing this forum: No registered users and 23 guests