otnosno 4-iq konkurs za kratyk razkaz
Moderators: Trip, Random, Marfa
- Ordo Malleus
- Mistborn
- Posts: 1453
- Joined: Fri Apr 23, 2010 9:59 am
Ъмм, съжалявам, че така се намесвам, но кога все пак ще видим резултатите от конкурса? Беше 15-ти, после "със сигурност до седмица", а сега?
Извинявам се ако някъде е отговорено, но поне аз не успях да открия.
Извинявам се ако някъде е отговорено, но поне аз не успях да открия.
What froze me was the fact that I had absolutely no reason to move in any direction. What had made me move through so many dead and pointless years was curiosity. Now even that had flickered out.
Не се притеснявай, тук се пита (попринцип) по тоз въпрос
Само дето темата напоследък се отнесе в един по-задълбочен свят на километрични постове и цитиране на цитиращия
You`re watching the Fish Channel - All the fish, all the time!
Не, сериозно, защо не отворите др тема по въпроса? Който впрочем какъв е?![Neutral :neutral:](./images/smilies/icon_neutral.gif)
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
![Weirdo :ghostche:](./images/smilies/happy.gif)
You`re watching the Fish Channel - All the fish, all the time!
![Akuliak :shark:](./images/smilies/connie_sharkycircle.gif)
Не, сериозно, защо не отворите др тема по въпроса? Който впрочем какъв е?
![Neutral :neutral:](./images/smilies/icon_neutral.gif)
Being bad is not good enough.
Veni. Vidi. Vore.
Veni. Vidi. Vore.
Ми начи, чакай да се опитам да формулирам нещата
1. Думите са подчинени на идеите - да/не?
2. Една книга трябва да е просто добре разказана история и да ни води за ръката, да има добър стил, достоверно създаден свят, пълнокръвни герои, увлекателна история - да/не?
С подвъпрос към горните - Кво точно значат твърденията в 1. и 2.
![Mr. Green :mrgreen:](./images/smilies/icon_mrgreen.gif)
1. Думите са подчинени на идеите - да/не?
2. Една книга трябва да е просто добре разказана история и да ни води за ръката, да има добър стил, достоверно създаден свят, пълнокръвни герои, увлекателна история - да/не?
С подвъпрос към горните - Кво точно значат твърденията в 1. и 2.
- Ръфлек
- Commoner
- Posts: 41
- Joined: Mon Aug 31, 2009 2:02 pm
- Location: on the Dark Side of the Moon
- Contact:
Ха, Cheery, теб те познавам!
(май)
А, между другото, и двамата твърдите едно и също. Обаче не се разбирате. Първо, защото използвате едни и същи думи с различни значения (и после се громите един-друг с тях - примерно пълнокръвните герои... в кой момент "схематичен" и "пълнокръвен" станаха антоними и защо?) И, второ, сте водили този спор толкова ужасно много пъти, че в момента карате на автоматик. Понеже обикновено сте го водили срещу едни и същи хора (Онези с Дълбокия Смисъл).
Искам да кажа, неразбирането е очевидно отстрани - още от първите два поста:
Cheery каза "да ме хване за ръката".
Trip перифразира "да ме води за ръката".
Да я хване за ръка - тоест, да възприема читателя като равен, не като Великия Извисяващ се... тук щях да напиша Вазов, но да го кръстим Творец. Да я хване за ръка и да каже нещо като "А, скивай какво яко нещо им се случи на хората във въображението ми ("... и на какви мисли ме наведе това!") И това в скобите пък е, където Cheery не разбра.
Trip каза "Салваторе учи един тийн, че има такова нещо като фентъзи-литература.".
Cheery перифразира "... той си е казал „сега ще науча един тийн, че има такова нещо като фентъзи литература”?".
А, такова, това пък как се получи?
Особено при положение, че после има:
Май отново заради Хората със Смисъла - тя, предполагам, е свикнала те да разчитат посланията на автора повърхностно. Спиридон във втора глава на "Злощастна разлъка" споделил вижданията си за белите кости на тъмния елф, символ на неговата духовна извисеност, следователно това е и мнението на автора - единствено и абсолютно - написано черно на бяло. Освен това има символика в имената.
Колкото до искането на дефиниция за добър стил, Trip - не мога да го намеря, но съм убедена, че се бавите с резултатите от конкурса, понеже разказите са кофти... (не помня "лоши" ли бяха или "не добри", но нещо в този смисъл) и никой не ви поиска дефиниция на лоши разкази, всички ви разбраха.
Ии... юху! Айде да си направим лексикон!
3. Какви подаръци обичаш да получаваш за рождения си ден?
(не се сдържах)
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
А, между другото, и двамата твърдите едно и също. Обаче не се разбирате. Първо, защото използвате едни и същи думи с различни значения (и после се громите един-друг с тях - примерно пълнокръвните герои... в кой момент "схематичен" и "пълнокръвен" станаха антоними и защо?) И, второ, сте водили този спор толкова ужасно много пъти, че в момента карате на автоматик. Понеже обикновено сте го водили срещу едни и същи хора (Онези с Дълбокия Смисъл).
Искам да кажа, неразбирането е очевидно отстрани - още от първите два поста:
Cheery каза "да ме хване за ръката".
Trip перифразира "да ме води за ръката".
Да я хване за ръка - тоест, да възприема читателя като равен, не като Великия Извисяващ се... тук щях да напиша Вазов, но да го кръстим Творец. Да я хване за ръка и да каже нещо като "А, скивай какво яко нещо им се случи на хората във въображението ми ("... и на какви мисли ме наведе това!") И това в скобите пък е, където Cheery не разбра.
Trip каза "Салваторе учи един тийн, че има такова нещо като фентъзи-литература.".
Cheery перифразира "... той си е казал „сега ще науча един тийн, че има такова нещо като фентъзи литература”?".
А, такова, това пък как се получи?
Особено при положение, че после има:
Trip wrote:Така че намерението на автора няма значение в случая. Да, има автори, които съзнателно тръгват да пишат с идеята да превъзпитават, и им личи. Но да сипеш праведен гняв по тях е абсолютно излишно - те са твърде лесен и беззащитен противник.
Май отново заради Хората със Смисъла - тя, предполагам, е свикнала те да разчитат посланията на автора повърхностно. Спиридон във втора глава на "Злощастна разлъка" споделил вижданията си за белите кости на тъмния елф, символ на неговата духовна извисеност, следователно това е и мнението на автора - единствено и абсолютно - написано черно на бяло. Освен това има символика в имената.
Колкото до искането на дефиниция за добър стил, Trip - не мога да го намеря, но съм убедена, че се бавите с резултатите от конкурса, понеже разказите са кофти... (не помня "лоши" ли бяха или "не добри", но нещо в този смисъл) и никой не ви поиска дефиниция на лоши разкази, всички ви разбраха.
Ии... юху! Айде да си направим лексикон!
Trip wrote: 1. Думите са подчинени на идеите - да/не?
2. Една книга трябва да е просто добре разказана история и да ни води за ръката, да има добър стил, достоверно създаден свят, пълнокръвни герои, увлекателна история - да/не?
.
3. Какви подаръци обичаш да получаваш за рождения си ден?
(не се сдържах)
Nae quin! Nae laird! Nae master! We willnae be fooled again!
Ха! Ти пък откъде изскочи
Чакай ся да перифразирам туй-онуй....
Guess I'll always beee soldier of quotiooown
Да не говорим, че изреченията след всяка от тия две думи представляват тяхна дефиниция. Тъй че съм си казал кво имам предвид ястно и честно.
Аз си го представям като дъртия Гандалф пред огъня с ококорения Фродо пред него, и историята за Голямото Зло.
И накрая, повярвай ми, хората ще ИСКАТ дефиниция, ако има кажем, че разказите им, поименно, са кофти![Mr. Green :mrgreen:](./images/smilies/icon_mrgreen.gif)
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Guess I'll always beee soldier of quotiooown
"Схематичен" никога не съм го поставял в опозиция на "пълнокръвен", освен ако думата "същевременно" междувременно (изпокрайвременно така да се изразя) не е добила тоя смисълПърво, защото използвате едни и същи думи с различни значения (и после се громите един-друг с тях - примерно пълнокръвните герои... в кой момент "схематичен" и "пълнокръвен" станаха антоними и защо?) И, второ, сте водили този спор толкова ужасно много пъти, че в момента карате на автоматик. Понеже обикновено сте го водили срещу едни и същи хора (Онези с Дълбокия Смисъл).
![Wink ;)](./images/smilies/icon_wink.gif)
Всъщност перифразата ми не е на "да ме хване за ръката", а на "да ме хване за ръката и да не ме пуска до края", което, ще се съгласиш, човек доста интуитивно може да си го представи като водене за ръка от началото до края, нежели да прави някакви асоциации с щастлив пролетариатCheery каза "да ме хване за ръката".
Trip перифразира "да ме води за ръката".
Да я хване за ръка - тоест, да възприема читателя като равен, не като Великия Извисяващ се... тук щях да напиша Вазов, но да го кръстим Творец. Да я хване за ръка и да каже нещо като "А, скивай какво яко нещо им се случи на хората във въображението ми ("... и на какви мисли ме наведе това!") И това в скобите пък е, където Cheery не разбра.
![Wink ;)](./images/smilies/icon_wink.gif)
И накрая, повярвай ми, хората ще ИСКАТ дефиниция, ако има кажем, че разказите им, поименно, са кофти
![Mr. Green :mrgreen:](./images/smilies/icon_mrgreen.gif)
О, добре.Не, не си разбрала.
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Сега, за това не че не си чел Салваторе сама се поправих. Останах с грешно впечатление, от казанато по-надолу - "не съм чел поредицата". После се сетих, че съм чела твои ревюта, та се извинявам за допуснатата грешка.
Не изяснявам всяко нещо, защото споря конкретно с теб. Излиза, че разбираш за какво говоря, нали? И това не е изненада за мен. Какво си мисли някой друг в момента не ме вълнува. Както вече споменах, не пиша, следователно не се очаква да отправям послания, да искам всички да ме разберат или да избягвам клишетата. Тук ми липсва емотиконче на оплезено човече.
Обаче, чета какво си писал и в общи линии се съгласявам. Което означава, че би трябвало да сме на едно мнение за това, кое е важно за една добра книга. А излиза, че не сме. От тук следва, че или че мненията ни за книгите съвпадат по някаква случайност, или в момента застъпваме еднакви тези, но не се разбираме взаимно.
Колкото до Салваторе, дадох го като пример за история, която няма за цел нищо друго, освен да "те води за ръката", и въпреки това е очеизбощащо фрашката с тъпи стереотипи и кретеноидна ценностна система.
Абе мен лично Салваторе не ме води никъде. Като ще даваме примери, нека да са свестни. Давам пример за история, които води без да пуска до края: "Долорес". Монолог на жена, убила съпруга си. От моя гледна точка най-ценното в книгата е историята - как се е стигнало до там и как точно е станало. И стилът на Кинг, който влиза под кожата на една жена така че нито за миг да не се усъмниш в достоверността на това, което става.
А сега - каква би могла да е поуката от тази книга? Ами не знам. Героинята ти става адски симпатична и някак ти се иска да я оправдаят. Това дали означава, че според Стивън Кинг има престъпления, за които не би трябвало да следват наказания? Пак не знам. Никъде не го е казал. И това е велико.
Разбираш ли какво имам предвид? Ако има послание, не искам да ми е изнесено като лозунг. Ако не разбера какво мисли автора по въпроса - това е ОК за мен. Но ако той тръгне с идеята да ме възпитава, това няма как да се получи. И тук смятам че идва разминаването между писатели с претенции и читатели с такива. Дълбоко послание и кофти история. Еми как няма да стане.
И понеже спорът много се разпростря, дай да изясним тезите. Аз твърдя, че най-важното за една книга е добрата история (и другите неща, дето са абстрактни) и не искам да ме възпитават.
Ти твърдиш, че независимо дали искам или не, всяка една книга по някакъв начин ме възпитава. Дори и скапаните такива.
Правилно ли съм разбрала?
Merus in pectum et in aquam.
Здрасти, дребен!Ръфлек wrote:Ха, Cheery, теб те познавам!(май)
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Не ми спирай сега устрема, отдавна не съм водила толкова забавен спор. И излиза, че всички едновременно решихме да си изясним нещата, което също е забавно. Не влагам никакви негативни емоции, опитвам се да изясня кое е важно за мен, но явно не ми достигат изразни средства.
Просто исках да кажа на всички висящи тук и чакащи си резултатите млади автори, че за да пишеш, първо трябва да има какво да разкажеш. Второ, трябва да умееш да го разкажеш. И да не ми скачат с велики идеи преди да са усвоили тези две неща. Защото аз ще им чета разказите и много искам да ми харесат.
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Merus in pectum et in aquam.
- Ръфлек
- Commoner
- Posts: 41
- Joined: Mon Aug 31, 2009 2:02 pm
- Location: on the Dark Side of the Moon
- Contact:
Изскочих, щото чакам да излезе един брой и да обявите едни резултати, кхъ-кхъм.Trip wrote:Ха! Ти пък откъде изскочи![]()
Междувременно се зачетох и се озадачих.
А, започнахте да скъсявате мненията, това е добре.
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Nae quin! Nae laird! Nae master! We willnae be fooled again!
Еми, както казах по-рано, идеята на една книга не е като поуката на една басня. Представи си я като "скрито" в конкретиката на романа есе на тема "Напишете нещо за...". С тая разлика, че тезите и заключенията може да са много на брой. С други думи, авторът нито е длъжен да дефинира една ясна позиция по въпроса, нито да вади изводи и да прави генерални обобщения. Длъжен е единствено да *изследва* въпроса. Честно (най-вече към себе си) и доколкото му е възможно, безпристрастно (това последното не е задължително за определени жанрове, но пък фанатичната пристрастност винаги смърди).А сега - каква би могла да е поуката от тази книга? Ами не знам. Героинята ти става адски симпатична и някак ти се иска да я оправдаят. Това дали означава, че според Стивън Кинг има престъпления, за които не би трябвало да следват наказания? Пак не знам. Никъде не го е казал. И това е велико.
Първо, никой не знае кога и дали даден автор "тръгва" с тая идея, или просто така му се е получило, без да иска, и е бил достатъчно тъп/сляп да не забележи колко елементарно и/или едностранчиво му звучи творбата. А дали ще има такова звучене, отново както казах, is entirely up to the reader. Основното, което исках да кажа, беше, че не е нужно написаното да е под формата на Десетте божи заповеди, за да долови човек как автора борави с хората и културите, за които пише и в какви морални и етически рамки ги поставя. И ако тия рамки, независимо колко ненатрапчиво са описани, са елементарни, скърцащи, или остарели, човек се дразни. Ако са богати, добре свързани и оригинални (поне в някаква степен), човек се кефи.Разбираш ли какво имам предвид? Ако има послание, не искам да ми е изнесено като лозунг. Ако не разбера какво мисли автора по въпроса - това е ОК за мен. Но ако той тръгне с идеята да ме възпитава, това няма как да се получи. И тук смятам че идва разминаването между писатели с претенции и читатели с такива. Дълбоко послание и кофти история. Еми как няма да стане.
Има един гениален разказ на Джеймс Блиш от 60 и някоя година, казва се "Day Million". В него. Няма. История. Просто свободни размишления на тема какво би представлявала любовта между един грубо казано мъж и една грубо казано жена далеч в бъдещето. Разказът е пълен със страхотни детайли и готин хумор. Няма. История. И то не в смисъл, че има, ама авторът те оставя сам да се досетиш каква е. Не. Няма. История.
Начи, първо, това твойто "...и не искам да ме възпитават" ми звучи като да си имала неприятни преживявания в учебните часове в даскало. Някак нацупено ми звучиТи твърдиш, че независимо дали искам или не, всяка една книга по някакъв начин ме възпитава. Дори и скапаните такива.
Правилно ли съм разбрала?
![Mr. Green :mrgreen:](./images/smilies/icon_mrgreen.gif)
И второ, не, книгата не възпитава теб. Тва го правиш сама. Но книгите (ако литературата е достатъчно важна част от живота ти) ти дават инструментите за това възпитание. Дават ти модели на поведение и мислене - на героя, на обществото, в което се намира, на самият автор, ако щеш. Ти решаваш какво да правиш с тях. Но колкото повече си блъска човек главата със зле сглобени, черно-бели, повърхностни модели, толкова повече му пречи това да осмисля и дори да разпознава добрите такива.
Сори, че ще дам пример със сериал именно в литературна тема, но ми е пресен и мисля, че е добър пример. Сериалът "Дедууд". Той уж е уестърн, в който много, ама МНОГО се псува. А извън псувните диалозите са като вдигнати от елизабетинска пиеса. Понякога и аз, дет съм учил литература на английски в унито, не мога да дешифровам словореда, камо ли смисъла и трябва да връщам назад.
Обаче добре охранените с тъпи уестърн модели зрители ще си кажат, "уф, тия пък за чий черен чеп ми говорят със сложни изречения?!! И що все си обещават да се стрелят, пък не го правят!!?! Аргх!!! И кво ми пука, че единия от главните герои драмата му 4 епизода е, че не може да изпикае един бъбречен камък. Тъпи диалози! Скучна история! В кофата!"
А добре охранените с модели на семейни истории зрители ще чуят първото фък и ще загасят телевизора.
И двете групи ще пропуснат модела, който тоя сериал изгражда, и който е страхотен.
-
- Commoner
- Posts: 26
- Joined: Tue Apr 20, 2010 6:07 pm
Who is online
Users browsing this forum: No registered users and 1 guest